Framerate 25
Astrid Lindgreni jutustuse ainetel
VÄIKEVEND JA KARLSSON
Pontu! Pontu, minu juurde!
Mida ma ütlesin? Minu juurde!
Pead sa tingimata alati kaklema?
Iga vaidlust saab lahendada sõnadega. - Kindlasti... Teil hea öelda.
Näiteks sinul, isa, on ema, aga sinul, ema, on issi.
Minul pole kedagi. Isegi mitte koera.
Vabandust, kas tohib maanduda? - Kuidas, palun?
Maanduda. Sa ei näe, et ma jään jõuetuks?
Istuge, palun.
Hästi. Jätkame vestlust. Mis su nimi on? - Minu?
Muidugi sinu, mitte minu. - Väikevend.
Lihtsalt väikevend? Nii ei lähe. Sul peaks olema nimi, nagu minul.
Karlsson, Kes Elab Katusel.
Kõlab hästi? - Jah.
Võid hüüda ka lihtsamalt. Lihtsalt Karlssoniks.
Hei hopsti, Väikevend! - Hei hopsti, Karlsson!
Nägid? Jätkame vestlust. Kui vana oled? - Seitsmeaastane.
Mida? Seitse? - Jah, aga...
Arvasin, et kaheksa. Noh, miks sa juba ei küsi, kui vana mina olen?
Palun väga vabandust. Kui vana sa oled? - Olen mees parimates aastates.
Kui vanalt need parimad aastad kätte jõuavad?
Tead... ärme sellest parem räägi.
Võib siia vajutada? - Lase käia.
Lõpeta. Sul moosi on? - On.
Too lagedale.
Niimoodi.
Kas vajutan uuesti? - Lase käia.
Oh sa poiss!
Väikevend, minuga ei hakka sul iial igav. - Mida sa teed?
Tembutan, see tähendab - teen ulakust. - Aga lühter kulub alla!
Rahu, ainult rahu!
Kukkuski alla. Nägid? Purunes kildudeks!
Jah, aga mida nüüd ema ütleb? - Ema... See on tühiasi!
Homme toon sulle 10 000 lühtrit. Hakkame nüüd tembutama.
Kujutan ette, kui vihaseks isa saab. - Mida ta siis ette võtab?
Tõesti? Sel juhul on parem ära lennata.
Rahu, ainult rahu! - Mis siin juhtus?
Ah, mida! See on tühiasi.
Jah ning toob 10000 lühtrit.
Vennake, pahanduste eest tuleb vastutada...
...mitte ajada süüd mingi Karlssoni kaela. - Õigust räägid, isa.
Lähme kinno, muidu veel hilineme. Oh sind küll...
Ema... Kui mu vend suureks saades abiellub, aga siis sureb,
kas pean tema vana naisega abielluma? - Miks sa nii arvad?
Sain juba tema pidaama, uisud, jalgratta. Ka muu on ainult tema vana.
Luban, et tema vanast naisest ma sind säästan.
Tore, kuid tahaksin pigem koera kui naist.
Rahu, ainult rahu! - Karlsson!
Karlsson! - Hei hopsti, Väikevend!
Imetore, et tulid! - Kindlasti.
Ema keelas mul rangelt moosi puutuda.
Lähed sina aga jõledaks, kui maailma haigeim inimene võtab lusikatäie moosi.
Oled tõesti haige? - Mul on maailma kõrgeim palavik.
Tõesti? - Jah, kui tahad teada.
Pead nüüd minu emaks hakkama.
Kuule, minu arvates sa pole haige. - Muidugi olen!
Ei ole. - Vastik selline.
Miks mina ei või kunagi haige olla? - Sa tahad siis haige olla?
Sina ei tahaks siis? - Ei.
Kõik ju tahavad. Voodis vedeleda ja... Lähme minu poole.
Laman voodis ja sina küsid, kuidas ma end tunnen.
Mina vastan: Olen maailma haigeim inimene ja ei vaja enam midagi.
Vahest ainult suurt torti, võib olla okolaadiga, või tohutut kommikotti. Kõik.
Läksin ülesse, Katuse-Karlssoni juurde.
Hei! - Mis juhtus?
Midagi, lihtsalt lendame.
Unustasid moosi. - Ei, võtsin. Siin.
Siis jätsid kommid maha. - Ei, need võtsin ka.
Ära pigista mu kaela.
Karlsson, kes elab katusel.
Tere tulemast, kallis sõber Karlsson.
Tule sisse.
Istusid mul kaela kangeks.
Ma peaaegu unustasin, et olen maailma haigeim inimene.
Mis sa passid? Pidid ju mu emaks hakkama.
Sul rohtu on? - Sul ju kõik rohud kaasas.
Mida sa ootad? - Arvad, et see aitab?
Lase aga käia, küll siis näed. Olen maailma haigeim inimene.
Kas aitas? - Jäi sinna veel pisut moosi?
Ei, kõik on otsas. - Tilgakestki ei jäänud?
Ei. - Kahju.
Sündis ime! Sõber päästis sõbra elu!
Kallis Karlsson on jälle terve ja talle kulub ära vallatleda.
Väikevend, lähme katustele jalutama. - Miks?
Kuidas, "miks"? Seiklusi otsima.
Rahu, ainult rahu!
Ilmaga täna vedas... Tasa!
Näed neid kahte selli? Tead, kes need on?
Mida siin teada? Need on sulid.
Plaanitsevad argpükslikku kuritegu katusel.
Kardad? Mina mitte.
Seda võis arvata.
Mida teha? Käes! Alustame kasvatustööd.
Nüüd näed maailma parimat motoriseeritud kolli. Metsikut, kuid sümpaatset.
Mida te karjute! Inimesed magavad. - Ema!
Rahu, ainult rahu!
Püüan su kinni ja siis alles naerame!
Viska maha! Viska pesu maha!
Väikevend, kas tead, milline on maailma parim sulidevastane vahend?
Muidugi tont.
Vaata, Väikevend! Tuletõrjujad tulid sulle järele.
Ronivad üles. Mulle tuli aga koduigatsus peale.
Jäingi liiga kauaks sinuga. Mul ammu uneaeg.
Ole terve, Väikevend. Lähen nüüd.
Väikevend, kuidas küll meid ehmatasid... - Miks te muretsesite?
Kuidas siis muidu? Mõtle ise, mis juhtunuks, kui oleksid alla kukkunud?
Oleks see hea? - Ei.
Aga kui oleksimegi su kaotanud? - Oleksite siis kurvastanud?
Kurvastanud... Tead ju hästi, et me ei loobuks sinust mingi hinna eest.
Isegi saja tuhande miljoni eest mitte? - Isegi saja tuhande miljoni eest.
Tähendab, olen nii palju väärt? - Muidugi, tobuke.
Isa, isa! - Miks sa ei maga?
Ära karda. Mõtlesin seda, et...
...Kui ma tõesti nii palju väärt olen,
võiks ju osa sellest kutsika ostmiseks kulutada?
Mis puutub kutsikasse, siis... - Mida?
Paistab, et jään kogu eluks koerata.
Kujutad ette? 8 aastat tagasi tulid siia ilma sellise pisikesena.
Isa, aga koer? - Jumal hoidku! Rahu, ainult rahu!
Mina nii ei mängi. Tulin su moosipäeval... sünnipäevale.
Sa ei rõõmustagi? - Hei hopsti, Karlsson!
Hei hopsti, Väikevend! Millega kostitad? - Tordiga.
Millega? - Kaheksa küünlaga.
Ega ma neid siis söö.
Kaheksa torti ja küünal sobiks palju paremini.
Usu Karlsson, õnn ei peitu tortides. - Segaseks läksid või? Milles siis veel?
Koertes. Nad ei kingi seda kunagi. - Keda? Koera?
Kas mina pole siis parem kui koer?
Vabandust, Karlsson. Kas ootaksid hetke?
Aga see on ju... koer!
Koer! Koer!
Karlsson! Karlsson! Mulle kingiti koer!
Karlsson? Kuhu sa jäid?
Ümberjutustas: Kurikael (Subclub & Torufoorum)